‫אני שיון סונוזאקי.‬
‫אחותה התאומה הקטנה של מיון.‬
‫- פרק שילוח הכותנה‬ ‫חלק 2: טאקנו -‬
‫עבודה טובה!‬
‫הילד של מאברה, אתה יכול לצאת להפסקה.‬
‫בסדר.‬
‫אני עייף.‬
‫קייצ'י, עבודה טובה.‬
‫יפה מצדך. תודה מי...‬
‫אני שיון!‬
‫שיון!‬
‫איך העזת לעשות את זה ביום ההוא?‬
‫זו הייתה טעות שלך, קייצ'י.‬
‫אין לי איך לענות לזה.‬
‫יאללה, תתעודד בבקשה.‬
‫קבל חליטת השעורה הזו כמנחת פיוס.‬
‫שיון! למה את שוב עם קייצ'י?‬
‫בניגוד אלייך, אני מתחשבת,‬
‫אז לא יכולתי להתעלם מקייצ'י המיוזע.‬
‫אגב, למה יש לך שתי כוסות חליטה?‬
‫טוב, זה...‬
‫מישהי קשוחה ומרוכזת בעצמה כמוך...‬
‫לא הייתה ממהרת להביא לבן מבית הספר חליטה,‬ ‫נכון?‬
‫אמממ...‬
‫כן. הייתי ממש צמאה, אז חשבתי‬ ‫שאוכל לשתות שתי כוסות!‬
‫זה מתאים לך כל כך! שתי! שתי!‬
‫כל הכבוד, אחות! מרשים, איך שהורדת אותם!‬
‫אני שונאת אותך, שיון!‬ ‫אפילו יותר מביום ההוא!‬
‫היי.‬
‫ערב טוב.‬
‫טומיטקה וטאקנו.‬
‫ערב טוב.‬
‫אז אתה התלמיד שעבר לפה ששמעתי עליו,‬ ‫קייצ'י מאברה?‬
‫אני טומיטקה, צלם עצמאי מטוקיו.‬
‫זו טאקנו מיו, אחות במרפאה.‬
‫נעים להכיר.‬
‫ערב טוב, כולם.‬
‫אוישי, בודק את מערך האבטחה למחר?‬
‫משהו כזה, למרות שאני מאמין שלא יקרה כלום.‬
‫כמובן.‬
‫אני מקווה שלא נצטרך להטריד את המשטרה השנה.‬
‫גם אני מקווה.‬
‫הוא שוטר?‬
‫קייצ'י, אתה רעב? בוא נלך לאכול משהו באוהל.‬
‫למה לא? גם אני רעב.‬
‫בוא.‬
‫מעניין מי ימות ומי יעלם השנה.‬
‫שיון, מה זה היה...?‬
‫לא סיפרת עדיין לקייצ'י, נכון?‬
‫אני לא מדברת על הדברים האלה.‬
‫בוא נלך, קייצ'י.‬
‫על מה? אני לא אוהב להיות‬ ‫היחיד שלא בעניינים.‬
‫אז אני אמשיך.‬
‫אם לא תמהר, לא יישאר לך כלום.‬
‫אין לי בעיה לספר לך...‬
‫אני חושבת שיש לו את הזכות לשמוע את זה.‬
‫על מה אתם מדברים?‬
‫מאברה, אתה מאמין בקללות?‬
‫קללות?‬
‫אתה יודע על התוכנית לבניית הסכר?‬
‫נדמה לי שהכריזו על תוכנית לסכר גדול...‬
‫שהיה מטביע את הינאמיזאווה.‬
‫נכון.‬
‫יזמו תנועת מחאה מקומית כדי למנוע את זה.‬
‫המשרד של התנועה היה במקדש הזה.‬
‫הם התפללו שיצליחו על ידי כך‬ ‫ששמו את המטה במקדש...‬
‫של האל השומר של הינאמיזאווה, אויאשירו-סמה.‬
‫מה הקשר של זה לקללות?‬
‫לפני ארבע שנים, מנהל אתר הבנייה של הסכר...‬
‫נרצח... וגופתו בותרה.‬
‫ובשנה שלאחר מכן,‬ ‫זוג מהינאמיזאווה שתמך בסכר...‬
‫נפלו מצוק ומתו כשהיו בחופשה.‬
‫בנוסף, בשנה שלאחר מכן, הכהן של המקדש...‬
‫מת פתאום ממחלה מסתורית.‬
‫אבא של ריקה!‬
‫ובשנה שאחר כך, קרובת משפחה‬ ‫של תומך הסכר שנהרג...‬
‫נמצאה מתה, אחרי שהוכתה למוות.‬
‫אז זה אומר שבמשך ארבע שנים רצופות...?‬
‫ובאופן מעניין, בכל שנה‬ ‫מקרי המוות האלה התרחשו‬
‫בליל פסטיבל שילוח הכותנה.‬
‫אם זו לא קללה או צירוף מקרים...‬
‫מה יכולה להיות המשמעות של המקרים האלה?‬
‫מה טאקנו שאומרת זה שכנראה ‬ ‫שאנשים היו אחראים לכל המקרים האלו.‬
‫מובן, נכון?‬
‫אם זו לא קללה או צירוף מקרים...‬
‫זה גורם לי להאמין שהמקרים נגרמים‬ ‫כי אנשים רוצים בכך.‬
‫אבל...‬
‫אם אנשים גורמים לכך,‬ ‫האשם כנראה מהינאמיזאווה.‬
‫למעשה, זה מה שהבלש אוישי חושב.‬
‫איך אפשר לדעת?‬
‫כי יש הוכחה.‬
‫הוכחה?‬
‫מישהו אחד תמיד מת בגלל הקללה,‬ ‫ומישהו שני תמיד נעלם כקורבן.‬
‫זה אומר שהוא נעדר?‬
‫נכון מאוד. נעלם בפתאומיות‬ ‫ובלי להשאיר עקבות.‬
‫מעניין מי ימות ומי יעלם מחר.‬
‫זה שוב נפלא השנה!‬
‫בטח הגיעו אנשים מכל הינאמיזאווה.‬
‫הנה סאטוקו. היי!‬
‫איחרתם.‬
‫שלום.‬
‫בואו נראה מה קורה בפסטיבל,‬ ‫עד שיגיע תורה של ריקה לעלות לבמה.‬
‫בסדר!‬
‫הנה!‬
‫קר...‬
‫קייצ'י, מפה.‬
‫שיון.‬
‫לאן אנחנו הולכים? אנחנו מתרחקים מהבמה.‬
‫רצית לראות את הריקוד של ריקה?‬
‫אתה לא מכוון גבוה, מה?‬
‫את לא לוקחת אותי למקום ממנו אוכל לראות‬ ‫את הריקוד של ריקה?‬
‫אף אחד לא הבטיח לך כזה דבר.‬
‫אז למה אנחנו פה?‬
‫תסתכל.‬
‫מה זה?‬
‫מי זה?‬
‫נו, נו...‬
‫אני צריך להשגיח עליך, קייצ'י? סיבוב סודי?‬
‫זה לא מה שזה.‬
‫ומה אתם עושים?‬
‫טומיטקה, לא נגעת במנעול?‬
‫כנראה שאי אפשר להסתיר את זה.‬
‫אנחנו מנסים לפרוץ למחסן. זה סודי.‬
‫זה המקדש האסור של כלים טקסיים.‬
‫אומרים שרק משפחת פורודה ועוד קומץ אנשים‬ ‫רשאים להיכנס לשם.‬
‫באמת?‬
‫מקומות קדושים אסורים לכניסה‬ ‫למי שאינו ממשפחת פורודה,‬
‫כי הם "מטמאים" את המקום.‬
‫אז אני לא חושב שמותר לנו להיכנס למקום כזה.‬
‫פתוח.‬ ‫-תודה, ג'ירו. סוף סוף.‬
‫זה לא מעניין אותך? בוא נציץ.‬
‫אבל זה מקדש לכלים טקסיים, נכון?‬
‫בגלל שאני ממשפחת סונוזאקי...‬
‫יש לי מושג כלשהו לגבי מה נמצא פה.‬
‫וזה משהו שאני רוצה שתראה.‬
‫אני?‬
‫אני אתצפת, אתם יכולים להיכנס.‬
‫אז רק קצת.‬
‫ואם זה לא מעניין, אני עוזב מיד.‬
‫בסדר.‬
‫אז בואו נלך. ג'ירו, תשמור עלינו, בבקשה.‬
‫כמובן.‬
‫זה האל השומר של הינאמיזאווה, אויאשירו-סמה.‬
‫הוא יותר מרשים מזה שבמקדש.‬
‫אתה יודע מה המשמעות של "שילוח כותנה"?‬
‫זו לא חגיגה שנועדה להודות‬ ‫למצעים ודברים כאלה,‬
‫שמתשמשים בהם בחורף?‬
‫לאנשי הכפר יש דם של שד זורם בעורקיהם.‬
‫כשהדם של השד אוכל האדם הזה מתעורר,‬
‫אומרים שהם היו מעלימים‬ ‫אנשים מכפרי של בני אדם.‬
‫"העלים אותם השד"...‬
‫הם היו חוטפים קורבנות.‬
‫ובאותו הלילה,‬ ‫כדי להתענג על אכילת הקורבן המסכן,‬
‫הם היו עורכים את פסטיבל שילוח הכותנה.‬
‫אמממ...‬
‫אתה לא קורא לאנשים שמנים "מרופדים"?‬ ‫(ביפנית, המילים לכותנה ומעיים דומות.)‬
‫ריפוד? עכשיו שאת אומרת...‬
‫כן. זה בדיוק כמו שאתה מדמיין, מאברה.‬
‫המעדר שריקה החזיקה,‬
‫הוא כלי שנועד לקרוע בטן של בני אדם.‬
‫אחרי שהקשבת עד עכשיו, אתה לא שם לב ש....‬
‫איזה דברים נמצאים במקדש הכלים הטקסיים הזה?‬
‫כלי ניתוח.‬
‫או במילים מזעזעות יותר - כלי בישול.‬
‫שמעתי על זה, אבל וואו...‬
‫בתקופה הרומית, הייתה שיטת הוצאה להורג...‬
‫בה פתחו את הבטן והציגו לראווה‬ ‫את המעיים, שנמשכו החוצה, כמו נקניקיות.‬
‫כשאתה רק שומע על מעיים שנמשכים החוצה,‬
‫נדמה שהקורבנות היו מתים מיד, נכון?‬
‫אבל אם עושים את זה בזהירות,‬ ‫שמעתי שאדם יכול...‬
‫להישאר בהכרה מלאה, ‬ ‫בזמן שמושכים החוצה את מעיו.‬
‫אז הפושע נשאר בהכרה.‬
‫החוויה הזו בוודאי מפחידה אפילו יותר ‬ ‫משהיא כואבת.‬
‫מעניין אם גם שילוח הכותנה של‬ ‫הכפר אוניגפוצ'י היה כזה.‬
‫אתה מסוגל להאמין‬ ‫שכל הטקסים המחרידים האלו...‬
‫עוברים מדור לדור בהינאמיזאווה, מאברה?‬
‫גם אם זה באמת קרה, זה היה לפני זמן רב...‬
‫ואין לזה שום קשר לאנשים‬ ‫שחיים בהינאמינזאווה בימינו.‬
‫אתה באמת אוהב את הינאמיזאווה, מאברה.‬
‫אבל את חוקרת...‬
‫כי את חושבת שמנהגים כאלה עדיין קיימים.‬
‫נכון?‬
‫אמרתי לך, בגלל שאתה שמגלה הבנה,‬
‫אבל אם האחרים ישמעו,‬ ‫הם יתאגדו ויגידו שאני כופרת.‬
‫אז, שמור על זה בסוד, מאברה.‬
‫אם הם יגלו, אויאשירו-סמה עלול לקלל אותי...‬
‫או לקחת אותי כקורבן.‬
‫סיימנו?‬
‫הריקוד הסתיים, וכולם יורדים לנחל.‬
‫ביי.‬
‫אנחנו נרד עכשיו לנחל.‬
‫אני עייפה.‬
‫גם אני.‬
‫שמור את מה שקרה הלילה בסוד.‬
‫אחותי מתחילה לקנא בקלות.‬
‫ובהתחשב במה שעשינו הלילה...‬
‫יכול להיות שהקללה של אויאשירו-סמה‬ ‫תקרה הלילה.‬
‫וארבעתנו מטרות חשובות.‬
‫אז אנחנו צריכים לשמור על זה בסוד.‬
‫אבל באמת מעניין מה היה הצליל הזה...‬
‫מה? איזה צליל?‬
‫הצליל.‬
‫לא שמעת טריקת דלת רועשת?‬
‫לא שמעתי כלום.‬
‫רגע, קייצ'י, אתה רציני?‬
‫עבדתי עליך, קייצ'י. שיקרתי.‬
‫מה זה היה?‬
‫מיו!‬ ‫-ריקה.‬
‫חיפשנו אותך.‬
‫סוף סוף מצאנו אותך.‬
‫אל תלך לאיבוד שוב, קייצ'י.‬
‫כן.‬
‫עודדת אותי בזמן הריקוד?‬
‫כן. צפיתי בך.‬
‫היית מצוינת עד הסוף. בלי טעויות.‬
‫נכון. זה לא נחשב לטעות.‬
‫נכון!‬
‫מיו...‬
‫לקחת כותנה וזרקת אותה בנחל?‬
‫אם לא תמהר, הכותנה תיגמר.‬
‫קדימה!‬
‫היי, קייצ'י,‬
‫מה?‬
‫ראית את שיון?‬
‫לא.‬
‫אה.‬
‫שיון הזאת...‬
‫היא תהיה בסדר גם אם נשאיר אותה לבד.‬
‫קייצ'י.‬
‫מיון.‬
‫מה הבעיה? את לא נראית טוב כל כך.‬
‫גררו אותי לארוחה משפחתית אחרי הפסטיבל.‬
‫אז, אתה יודע...‬
‫חמרמורת? בת כמה את?‬
‫סלח לי.‬
‫אבל אני באמת לא מרגישה טוב.‬
‫אה, כן. קייצ'י...‬
‫ראית אתמול בערב את טומיטקה וטאקנו?‬
‫אני לא זוכר.‬
‫אה. אני רוצה לשאול אותך עוד דבר אחד.‬
‫וגם אתמול בלילה - ראית את שיון?‬
‫לא שאלת אותי אתמול?‬
‫כן?‬
‫חשבתי שאולי אקבל תשובה אחרת אם אשאל שוב.‬
‫אבל זה משמח אותי שלא ראית אף אחד.‬
‫אני אעביר את המסר,‬ ‫שלא היית מעורב בשום דבר בעייתי.‬
‫אני אספר לכולם.‬
‫"כולם"?‬
‫שלום, בית מאברה.‬
‫שיון?‬
‫אז? מה קורה?‬
‫אממממ....‬ ‫-שלום.‬
‫יש לך דייט היום? אני מקנא.‬
‫אוישי.‬ ‫-אה, מהמשטרה...‬
‫את מיון או שיון?‬
‫מאברה, אתה בטח ממש קשוח‬ ‫אם אתה יוצא עם שתי התאומות סונוזאקי.‬
‫ממש לא. לצאת עם שתיהן...‬
‫קייצ'י, הגיע הזמן שאלך לעבודה.‬
‫אבל...‬
‫אני אתקשר אליך הערב, ונדבר.‬
‫מה זה? את הזמנת אותי לפה.‬
‫אגב, כמה אתה יודע על סונוזאקי?‬
‫לא הרבה.‬
‫משפחת סונוזאקי הם היאקוזה ששולטים באזור.‬
‫אבל היורשת, וראש המשפחה הבאה, מיון,‬
‫לא יורשת רק קבוצת יאקוזה קטנה,‬
‫היא יורשת את כל משפחת סונוזאקי.‬
‫אתה בטח לא מבין מה אני אומר.‬
‫למען האמת, רציתי לשאול אותך משהו.‬
‫אותי?‬
‫ראית את ג'ירו טומיטקה או את מיו טאקנו‬ ‫אתמול בלילה?‬
‫וגם אתמול בלילה - ראית את שיון סונוזאקי?‬
‫אולי...‬
‫ואולי לא...‬
‫מה עובר על כולם?‬
‫אוישי...‬
‫הבנתי.‬
‫סלח לי לרגע.‬
‫אה, כן. אתמול בלילה...‬
‫נראה שארבעתכם נהניתם על מדרגות האבן.‬
‫טוב. ניפגש פעם אחרת.‬
‫איך העזת לעזוב אותי?‬
‫אז מה קורה?‬
‫בבקשה, אל תכעס.‬
‫פשוט... אתה ידעת?‬
‫מה?‬
‫נראה שאתה לא יודע.‬
‫לגבי פסטיבל שילוח הכותנה אתמול...‬
‫נכנסנו למקדש הכלים הטקסיים, נכון?‬
‫כן...‬
‫אחרי זה, ראית את טומיטקה וטאקנו?‬
‫שוב זה?‬
‫מה איתך, שיון? ראית אותם?‬
‫כמובן שלא.‬
‫בני משפחתי יוכלו לערוב לכך.‬
‫אפרופו לערוב...‬
‫מיון, רנה והאחרות יוכלו לערוב עבורי.‬
‫אז אני אספר לך.‬
‫שמעתי שהם נהרגו אתמול בלילה.‬
‫טאקנו נשרפה למוות...‬
‫וטומיטקה קרע לעצמו את הגרון.‬ ‫התאבדות, ככל הנראה.‬
‫באמת?‬
‫שמעתי על זה הבוקר.‬
‫אני חושבת שזו בטוח הקללה של אויאשירו-סמה.‬
‫יש סיבה להטיל עלינו קללה.‬
‫סיבה?‬
‫תחשוב על זה קצת.‬
‫הקללה של אויאשירו-סמה השנה משונה קצת, לא?‬
‫בשנים קודמות מישהו אחד נהרג‬ ‫ומישהו אחר נעלם.‬
‫אבל השנה, שני אנשים נהרגו.‬
‫אבל לא זו הבעיה, נכון?‬
‫לא.‬
‫אם שני אנשים נהרגו‬ ‫בגלל הקללה של אויאשירו-סמה,‬
‫אז צריך שני קורבנות‬ ‫כדי להרגיע את אויאשירו-סמה.‬
‫שניים?‬
‫אני לא חושבת שמישהו נעלם עד כה.‬
‫אני חושבת ששני אנשים יעלמו בקרוב.‬
‫הם יהיו מי שנכנסו למקדש הכלים הטקסיים.‬
‫לא יכול להיות! את בטוח צוחקת!‬
‫כי רק הסתכלנו!‬
‫זה לא כאילו גנבנו או לקחנו משהו משם!‬
‫וחוץ מזה, מה שאני ראיתי‬ ‫לא היה מעניין בכלל!‬
‫זה לא עניין אותי!‬
‫רציתי לראות את הריקוד של ריקה,‬ ‫אבל את לקחת אותי לשם!‬
‫את אמרת שאת רוצה להיכנס!‬
‫אני לא מעורב בזה בכלל!‬
‫מה תעשי?‬
‫איך תכפרי על זה?‬
‫היי! את מקשיבה?‬
‫- בפרק הבא -‬
‫מה שרועד הוא לבך.‬
‫מה שמקרב את זה הוא צל החשיכה.‬
‫מי שרועד זה אני המזויפת.‬
‫כשהציקדות בוכות.‬
‫- פרק שילוח הכותנה‬ ‫חלק 3: שקרים -‬
‫תוכלו להאמין בכך?‬
‫- תרגום כתוביות: טל אורבך -‬